Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 063
description: Såsom Pallas Pallas 1776: 74; 1788: 99–100. As Pallas notes in his text, he relies on Zuev when writing about the Khanty and Nenets. Some of Zuev’s manuscripts were published posthumously. For names, see Zuev 1947: 65–67. anmärker, får barnet vid 5 års ålder något barna-namn, som bibehålles till 15 år. Har då någon dött under tiden, erhåller barnet ders namn. Obs. Hvarje stam eger sina särsk[ilda]. namn. Ur en annan ätt få namn ej tagas - häraf strider nya namn bildas ej. As Pallas remarks, a child gets a child-name at five years of age, and this is maintained until they are 15. If someone dies in the meantime, the child receives their name. NB: Every tribe owns its own specific names. The name must not be taken from another tribe – because of this new names are not formed. Flickor ega namn, men såsom hustru nämnes alldrig vid namn, utan nie, niejieru. Girls have names, but as wives, they are never called by name, but nie, niejieru.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 090
description: Huru renen förespännes How the reindeer are harnessed Renen förespännes One of the first descriptions of reindeer harnessing can be found in Zuev 1947: 88–91. Castrén’s description here is partly misleading. According to Chomič’s detailed description, the reindeer headgear сян is attached to the harness belt with a strap пелай иня. Additionally, the rein is attached to the leading reindeer’s headgear. The shoulder strap таркабтëда goes over the reindeer’s shoulder, together with a strap that goes under the neck. The belt is attached to the shoulder strap. Additionally, а ’drive strap’ is attached to the shoulder strap from one end. From the other end, the drive strap is attached to the complex combining each reindeer’s straps and the straps of the reindeer harnessed to the sides together between plates or buttons in the head of the sleigh. TN ямдë is not a halter, but denotes reindeer decorations in general, which are typical of women’s sledges and harness. (Chomič 2018: 164–167; see also Pyrerka 2018: 86–88; Lehtisalo 1932: 53–55, 118–121; IEAS 1961: 12.) på följande sätt: Emellan medarne löper en rem (njaaramdeetse'eh), Derived from TN няра ʻchamois’. (TaS, KL) hvaraf ändarne äro fästade vid hvardera meden. Wid samma denna rem fästas medelst en lycka ren- nens dragrem (sáh), TN са ʻdrive strapʼ hvaraf åter andra ändan fast hvilken löper mellan renens ben och med sin andra ända bindes vid en ögla (pooder), TN подер” ʻharness, gear’ kastad kring renens hals, strackande sig emellan benen. Körremmen (Muatjinje) TN мэта иня ʻreinʼ är fästad vid en grimma (jaamdjoh), TN ямдëʹ ямдюʹ ʻdecoration of the harness’ som är bunden wid hufvudet. Alla s renar äro fastbundna vid hvarandra på följ. sätt omkring hvarje ren bindes vid midten en rem men det sätt, För att renarna ej måtte löpa åtskilj[ad]. utan <traget> affölja hdra[hvarandra], är genom en gördel omgjordes de i midten med en bredt gördel-band af läder, juojinje, TN ëʺ иня ʻbelt’. A belt connected to the traces through …

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 091
description: rundomkring omgifna med dylika skinnremsor. made all over with similar leather straps.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 092
description: Renslädor och andra körredskap Samojederne bruka ej kerisser, Presumably, a loan from the Sami kieris, geres ‘pulka, sledge’, referring to a low sledge without runners typically used among the Sami in Nordic countries. såsom Lapparne, utan åka med slädor (Hanj) TN хан ʻsledge’ , för hvilka de spänna 2-4 renar. Deras slädor hafva en egen construction D. I Lappland är bruket af slädor o- möjligt i anseende till de höga fjällorna, men Samojedlandet äro är mest öfverallt jemt och flackt och bruket af slädor om ej fullt ändamålsenligt, dock möjligt. Dessa slädor hafva lika väl en egen construction beskaffenhet De äro mycket höga och breda Slädens spets är mycket bejäl framdelen hög varkens ytterst tunnt och förutock främsta delen är mycket hög. Tvärsträder, som sammanhålla mederna med öfverredet fogas så långt från fören som möjligt, i följe hvaraf sjelfva öfverredet i släden är ganska kort. och för sitt ändamål så lämpliga, som de kunna vara. Först och främst är verket så formt att man vore frestad hålla hela anstalta för en leksak. Icke dess mindre bygges slädorna ganska höga och breda, h[vil]ka för att ej snön få lätt måtte samla sig och emellan medorna. Att för spel ska För att åter släden med sin spets ej måtte sjunka in i snön, bygg är denna mycket upp skall böjd. For more details of the Nenets sledges, see IEAS 1961: 27, 49; Golovnev, Kukanov, and Perevalova 2018: 192–193, 198–215; Arzjutov & Ljublinskaja (eds.) 2018. För att slädens åter ej måtte skulle blifva besvärande genom sin öfra delen smalare än den nedra. Detta är Slädens öfverrede This is typical for TN ңэдалëсь ʻlight driving sledge’ used mainly by men or for travelling fast. (Golovnev, Kukanov, & Perevalova 2018: 208) bli eknas en låda, som är vid pass omkring tvenne tum hög. Detta är för att Samoj[eden]. ej må falla derur. Häri instufvar Samojeden hvarjehanda småsaker och breder öfver den en renhud och sätter sig sjelfderå ock ett ro. Färdas han i Sjelf sätter han sig wid kant afpå framre delen af slä…

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 093
description: Renslädor. en lång en stång (hariej) TN харей ʻdriving pole’. A similar description of a driving position is given by Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 208. af 3-4 aln[ar]s längd hvarmed han sticker renarne i sidan och vid benen då han då han vill mana på dem. Om tvenne åka tillsamman, kan en person af Samojedens storlek beqväm ligga på den utbredda renhuden och begegna sig af rygg stödet, h[vil]ken rättighet i synnerhet företrädesvis tillkommer det svagare könet, i shet[synnerhet] flickor. Hvarje flicka Dess sistnämda TN нeʹ хан ʻwomen’s sledge’, also meant for driving. Women’s sledges are bigger and higher, and they have more space for sitting and walls on three sides. The sledges are typically covered with colourful cloth and furs from which a tent-like cover can be made. (Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 192–193, 209) hafva derföre egna slädor, försedda med röda täcken, hvarunder de draga, då de behedras med en kusk. Widare äro deras slädor äro ofta kännbara genom en mängd rödfärgade remsor af renskinn, som nedhänga rundtomkring släden. [Reindeer sledges.] a long pole (hariej) 3-4 alus long. With the pole he pokes the reindeer in the side and on the legs when he wants to urge them. If two persons ride together, one person of a Samoyed’s size can comfortably prepare a spread-out reindeer skin and lie back against the support, a right of the weaker sex in the first place, especially of the girls. The latter therefore have their own sledges, with red blankets, under which they draw themselves when they are treated with a driver. The sledges are often recognisable through a variety of red-coloured reindeer skin strips, which hang around the sled. Så beskaffade äro kör de slädor, i hvilka Samojeden sjelf åker. Last-slädorna TN вандако ʻcargo sledge’, where clothes, hides, dishes, and products are stored and transported. The load is tied with straps and covered with birch bark, hides, and tarpaulins. (Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 192–193, 211) äro åter …

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 096
description: Cap. 3. Boningssätt, klädedrägt, spis och matlagning. Chapter III. Housing, clothing, stove, and cooking. Panitsa Paniìh (Паница) Castrén is here describing what is called TN тарявʹ пани or таряха пани. For a detailed discussion of пани, see Amelina 2014. (IEAS 1961: 227–228, 241–242) är en öppen pels, liknande de Ryska qvinnornas шуба. Wid är de temliga tätt åtsittande, men som ganska vid, i synnerhet vid fålle ty med den vidger sig nedtill. Den består af tvenne omgångar. Den nedra åt till kroppen åtsittande delen sjelfva pälsen är gjord af mjukt renskin med hårsidan inåt [addition at the end of the page:] «Obs. Detta är ett särskildt plagg, tjenar för skjorta och kallas Janditseah. TN паны’ янд”(д) ʻpanica’s lining’, an inner coat with fur inside. (Tereščenko 2003: 443, 842; Amelina 2014: 13–14) (Jand)» Den öfra eller sjelfva öfverdraget är ett mixtur compositum, ett mångbrokigt ting. Öfver axlarna och kroppen består öfverdraget äfven af renskinn, med hårsidan utåt; men här är öfverdraget gjortt af sma sammansydt af smärre stycken, hvilka åter äro in- terfolierade med smärre s[tycken]. vanligen hvita ränder (rygstycket i pelsen ock är af mörk färg). Dessa ränder äro ganska symmetriskt anbragta. Öfver axlarna och ryggen finnas derjemte en fällös mångd små remsor, hvilka nästan undanskymma renhåret. Dessa remsor hafva alla regnbågens sju färger. Nedtill består öfverdraget af tre fållar. Den första eller öfversta slutar ryggstycket och består af <hund> [addition at the end of the page:] «alla stycken fållar bestå vanl[igen]. af hundskinn, svart eller hvitt. Stundom är den öfversta svart de öfriga hvita.» A paniìh (Panica) is an open fur coat, quite loose-fitting, especially at the hem, which broadens downwards. It consists of two layers. The inner one, which is close-fitting against the body, is made of soft reindeer skin with the fur facing inwards «NB: This is a special garment, serves for a shirt, and is called Janditseah (Jand)).» The outer coating is a mixture c…

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 097
description: Såwaah: TN сава ʻhat’. According to Chomič, there are several types of hats among the Nenets women and Castrén’s description comes close to TN няндуй (сава), a semi-circular hat with long earflaps and two decorated reindeer skin belts at the back. In addition, there are hats without back decorations and with a circular bottom and short earflaps. (IEAS 1961: 329, 339; Chomič 1966: 126–130) mössan är likaså sotrad med renskinn; öfverdraget består af fil frasskin bäfver, kläde o.s.v. Den har en efter hufvudet rundat form, och betacker panna, kinder, nacke, hals och haka. Man kan göra sig ett föresty derom medelst en half Endast näsa och ögon äro synliga genom ett rundt hål, anbragt i denna halfcirkelformiga klädebo- nad. Detta hål har en hvit rundt omkring en ytterst bräm vanligen af filfras ngn djuret något djur, som på Ryska kallas псець. Bak på hjessan synes ofta en liten halfcirkel-formig röd fläck af rödt kläde. (Det äro anmärkningsvärdt, att i mossan allt har en rundad form, då deremot i panitsan allt består af rikta lineer). Bak på nacken medhänga från mössan långa remsor, beklädda med perlor, messing och bly m.m. De flesta remsor slutas med stora runda g messingsplåtar, som gifva från sig ett skramlande ljud, men sägas tjena till att hindra mössan att vädret att upplyfta mössan. Såwaah the hat is also lined with reindeer skin; the cover consists of Arctic fox, beaver, cloth, etc. It has a rounded shape over the head, and it covers the forehead, cheeks, neck, throat, and chin. Only the nose and eyes are visible through a round hole placed in this semicircular piece of clothing. This hole has a white surround around the outer edge, usually of Arctic fox fur. On the top of the head, there often appears a small semicircular red spot made of red cloth. (It is remarkable that everything has a rounded shape in the hat, whereas in the panitsa everything consists of straight lines.) At the back on the neck, long strips hang from the hat, lined with pearls, brass, lead, …

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 098
description: ränder omvexlande med svarta och hvita färger. Bolshesem[elska]. Samojed[er]. bara på malitsas hsk[hundskinn]. qvinnorna på på paniih hundskinsfåll: werlek hjelpa sig Samojederne endast med malitsa, hken[hvilken], för att ej blifva våt, är försedd med ett öfverplagg af ngt[något] slags gröfre tyg, som Samojedd[er]. köpa af Ryssar. Men i kald bär man ofvan malitsa. stripes alternating with black and white colours are used. The Bolshesemelskaja Samoyeds have dog skin in their malitsas, the women dog fur in the paniih: the Samoyeds protect themselves against the weather only with the malitsa, which are – in order not to get wet – worn together with an outer garment of some kind of coarser fabric, which the Samoyeds buy from the Russians. But in cold weather, the malitsa is worn on top. Sawik, TN совик, an outer closed and hooded fur garment used on top of TN мальця. In a совик, the fur is sewn outside. A совик is used during cold weather or blizzards. (Chomič 1966: 118–120; Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 242) med hårsidan utåt. Mössan (savuah) TN сава ʻhatʼ; here possibly describing TN пярьтав. See also [såwaah]. (Chomič 1966: 120) är der- vid fastsydd, och fastgöres medelst snörband. Annars nyttjas mössan med malitsa en med mössa af псець som. Den bäres sittande lat lik hufvudet och täckande öronen ock af qvinnor, då man ej är studd på resor. För öfrigt nyttjäs mössan i hemlifvet ganska sällan både af karlar ock qvinnor. Sawik, with the fur side facing outwards. The hat (savuah) is sewn on and fastened with laces. If a malitsa is used, a hat made of Arctic fox fur is worn. It is set loose on the head, covering the ears, and is also worn by women when not travelling. In general, the hat is used quite seldom in home life by both men and women. Pimeäh, TN пиʹмя ʻtrousersʼ. Closed fur pants with fur sewn inside. byxor, gjorda af sämsk från nebljuj. De bäras af karlar och qvinnor. Pimeäh, trousers, made of chamois from nebljuj. They are worn by men and women. Liptoh …

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 099
description: Jimbuitta, TN имбыт”(д) ʻshirt, women’s dressʼ. According to Chomič, имбытʺ denotes a men’s parka made of fabric and worn over TN мальця. Имбытʺ is flaring and has wider armholes than мальця. (Chomič 1966: 118; Tereščenko 2003: 143; Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 238) skjorta, bäres af några få och är ett lån af Ryssarne. Jimbuitta, a shirt, worn by a few and is a loan from the Russians. Gördeln (Jih) Most likely a misunderstanding by Castrén. TN икадʹʹ ʻcollar’. Belt would be TN ни. (TaS, KL) är prydd utsirad med messings prydnader. The belt Jih is adorned with brass decorations. Hårsflätor (Tanjõ), TN таʺнëʺ ʻbraids’. Chomič described таʹнë similarly, albeit in more detail as an extension of natural braids made of fabric and fur and connected to each other with pearl or metal decorations. Additionally, there are decorations made of metal, chamois, or fabric at the end of the braid ribbons. Beginning from the back of one’s neck and stretching under the waist, the lace covers the braids and is left under the belt worn by a woman. Altogether, the piece might be of considerable weight and jingles as the woman moves. In the Eastern areas, known as TN ңэбтʹ. (Chomič 1966: 130–131) långa, hänga stundom ned till hälarne af band, betäckta med knappar och annan grannlåt. Sådana bära båda Ostjj[Ostjaker]. och Samojj[Samojeder]. vanl[igen]. tvenne. Plaits (Tanjõ) long, sometimes hanging down to the heels. Ribbons, covered with buttons and other trinkets. Both Ostyaks and Samoyeds wear these, usually two. Samojeder dels raka sitt hår, dels bära länga nedhangande lockar. The Samoyeds partly cut their hair and partly have long hair.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 100
description: Beståndsdelarne i en Samojedisk kåta (meäh): TN мяʺ(д) ʻtent’. The conical Nenets tent was described by most researchers and travellers who worked among the Nenets. Castrén is here describing the winter tent. Despite the furs, the tent might be covered with birch bark (during summer) and nowadays also with a tarpaulin. Additionally, one does not have a fire, but a small stove with a chimney in contemporary tents. There is also some regional variation in the structure of the conical tent. (See Chomič 1966: 101–109; IEAS 1961: 141, 163, 203–205; Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 216–237.) Saarowáh сярава ʻtied ones’ or TN мяд’ сарва [saaruah]. (TaS, KL) kallas tvenne de starkaste stån- ger, som först uppställas. De öfriga som uppre- sas omkring dem kallas: Uh. Pl. u'uh TN ңу, plural ңуʺ ʻpole(s) of the conical tent’ Pl. u'uh. Omkring stångarna utbredas dubbla renhudar, de på inre sidan med hårsidan inåt, de på yttre med hårsidan utåt. Den inre väggen kls[kallas] Myikóh, TN мюйко ʻinner covering of the tentʼ. In the winter tent, they are usually double, with the fur inside. Typically sewn from older, shabby hides or TN ея [jeejeh]. TN мюйко ха, literally мюйко’s ears denotes the corner pockets into which the poles are put when lifting up the poles. (Chomič 1966: 102–104) den yttre åter Jeejéh TN ея ʻouter covering of the tent’. In the winter tent, they are usually double, with the fur outside. Typically sewn from 25-40 new hides. TN ея ха, literally ея’s, ears, the corner pockets into which the poles are put when lifting up the poles. (Chomič 1966: 102–104) Siejéh TN сея ʻthe part of the tent around the door’, used for keeping everyday items such as clothes and household wares. Also considered the female part of the tent. (Chomič 1966: 108) kls[kallas] väggen å ömse sidor om dörren (njoh) TN нë ʻdoor of the tent’ Den mot dörren motsatta väggen heter Sii'ih TN сиʹ ʻthe place opposite the door’, behind the TN симзы pole [sinsih]. Сиʹ is considered to be sacred and pur…

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 101
description: och å hvardera sidan finnas tvenne, och emellan dem finnes en tvärstånge tjih. TN ти denotes the two horizontal poles at the height of 1.5 metres attached to each other and сымзы in the back of the tent and to the tent poles on both sides of the door. (Chomič 1966: 106) Ifrån tvärstången nedhänger Pa'ah, TN па”(д) denotes a bar with holes drilled on top and a hook under it. Паʺ is slipped into TN пад’ ню, a wooden or steel bar hanging on TN ти. Pots and tea kettles are hung on the паʺ over the fire. (Chomič 1966: 106; Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 226) hvarifrån grytorna äro nedhänga på en krok ( ). I Pa'ah finnas hål, genom hvilka stickor fasthålla den öfver tjih. Stickorna kallas paadojaaptaa. TN пад” ябта” ʻthe thin sticks’ (Tereščenko 2003: 455). (TaS, KL) and on each side there are two poles. Between them, there is a bar, tjih. The pa'ah from which the pots are hung on a hook, hangs from the tjih. In the pa’ah there are holes through which sticks hold it over the tjih. The sticks are called paadojaaptaa.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 103
description: Samojederne besitta kunsten att med knifven sirligt förfärdiga diverse husgeråd. Deras slädor, On constructing sledges, see Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 204–207. On drums, see Chomič 1966: 214–215 and IEAS 1961: 437, 451–452. On working bones and tusks, see Chomič 1966: 84–85. körredskap körstänger, fat m.m. äro vanl[igen]. mycket jemt bearbetade. Sina snusdosor (af horn), knifskate m.m. begjuta de med tenn ganska sirligt. The Samoyeds are able to use a knife neatly to make all kinds of household utensils. Their sledges, driving poles, drums, etc. are usually very accurately made. They cast their snuff boxes (made of horn), knife sheaths, etc. with tin quite neatly.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 105
description: Samojederne spisa ett hufvudmål [påkommer] om dagen, som intäges på aftonen. The Samoyeds eat one main meal a day, which is in the evening. Samojederne äta otroligt; men besitta tillika der wanan att uthärda hunger i flere dagar. Ofta ser man utan någon synbar och detta med den största likgiltighet. Många fattiga Samojeder äro så fattiga, att de ej komma ur stället, om de slagta blott en ren (d.ä. de ega blott 5-6 renar). Dessa lef- wa vanligen på sina bröders bekostnad. Om det nu händer, att en sådan Samojed på några dagar ej träffat rikare bröder och så uppä- tit alla sina förråder, till och gnagat alla ben- bitar, förtärt alla tarmar etc. ser man honom till sitta vid eldbrasan och spotta efter utseendet luga vid eldbrasan till synnet, utan att gläda sig det minsta öfver ankomsten af en person som räddar honom från hungerdöden. The Samoyeds eat unbelievably much; but they can also endure hunger for several days and with the greatest indifference. Many Samoyeds are so poor that they would not manage if they slaughtered only one reindeer (i.e. they own only five or six reindeer). These usually live at the expense of their brothers. If it happens that such a Samoyed did not meet his richer brothers for few days and ate all his supplies, gnawed all the bones, consumed all the intestines, etc., you could see him sitting by the fire and spitting calmly, without rejoicing in the least over the arrival of a person who saves him from starvation. Samojederne hafva intet Here, Castrén comes close to other 19th-century researchers or travellers describing northern peoples as “short-sighted, carefree, indifferent, slow, sluggish, clumsy, and gluttonous people who live for the moment”. (Leete 2014: 141) As noted by Leete (2014: 143), the description is based on ideas related to primitive peoples and their mindset and on theories about the impact of the environment on culture. begrepp om kons- ten att spara. Peningen aktar aktar han icke det minsta, utan kallas derföre silfvret …

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 106
description: öfverlopps-artikel. Så eger han intet begr[epp]. om att samla göra besparing af husförnöden- heter. När han t.ex. fiskar om sommaren, och fiska-fänget en dag aflöper efter önskan, så rör han sig den andra dagen ej ur tältet och begriper ej, huru h[var]före Ryssar idkeligen fiska, änskönt de afton nödgas låna fisk af Ryssarne. spare change as soon as possible. Similarly, he has no idea of saving household supplies. When, for example, he fishes in the summer, and one day the catch is bigger than hoped for, the next day he does not move out of his tent and does not understand why the Russians are constantly fishing, even though in the evening he is forced to borrow fish from the Russians.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 117
description: Samojederne pålägga ej sina qvinnor Traditionally, women’s space is centred in and around the tent and the camp, in contrast to men, who work and typically move outside the tent and the camp. The tent as a whole can be considered a women’s space, as putting up and taking down the tent is led by women, who also keep the tent warm and take care of its furnishing. (Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 234–237; Serpivo 2016) stränga arbeten: de fiska sjelfva, samla sjelfve sin ved, qvinnorna sitta mest i tältet, sy kläder, koka maten. The Samoyeds do not put their women to work rigorously: they fish and collect firewood, and the women mostly sit in the tent, sewing clothes and cooking food.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 121
description: Cap. IV. Chapter IV Giftermål. Matchmaking, roughly of a similar kind, is described in several sources. The dialogue is also noted down in note. (Zuev 1947: 60–62; Schrenk 1848: 474–479; Islavin 1847: 125–130; Chomič 1966: 162–173.) När fråga blir om giftermål, far brod- gummen att fria jemte entalman. Talmannen går i tsjum- men, men friaren stadnar utanföre vid sin släde.Tal- mannen andrager sitt ärende med följande ord. (Se min tryckta beskrifvning). Castrén’s description of a Nenets wedding, TN тюняʹ, is one of the earliest, together with Zuev’s and Beljavskij’s (Zuev 1947: 60; Beljavskij 1833: 118; see also Castrén 2019: 455–463. Marriage. When it comes to marriage, the groom travels to propose marriage together with the matchmaker. The matchmaker goes to the tent, but the groom stays outside in his sledge. The matchmaker announces his business in the following words. (See my printed description.) Hos Samojederne säljas döttrarna, af rika till ett ovanligt högt pris, t[ill]. och med 40 renar, samt dessutom kläde, räfvor fjällrockor m.m. Stundom har Alltid är priset så högt, att en fattig Samojed med mindre vållar i stort bekymmer och hufvudbry, när fråga blir om att komma sig till hustru. The amount and quality of the bride price, TN неʹ мирʹ, was negotiated by the spokesman and the father of the bride. According to Chomič, the bride price typically consisted of (female) reindeer together with hides and clothes and sacred reindeer used for pulling sacred sledges. The dowry, TN нгэдинзэй, мядинзэй, paid by the family of the bride, included sledges with women’s clothes, household goods, food, and even a tent. As noted by Stammler, in the bride price the reindeer cannot be considered only through their economic value, but as “a kind of cultural property for maintaining relations within the community sphere”. The sense of reciprocity in the bride price and dowry is central for the Nenets, and these gifts can also be considered, in addition to being a price, as an ex…

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 122
description: Obs. A Nenets wedding is a complex ritual that takes place in both the bride’s and the groom’s home camp. The wedding begins after the bride price and dowry are ready, when the groom comes, together with the spokesman and his family, to the tent of the bride. There, several ritual games, such as the capturing of the groom and his family by the bride’s family and the passing of a red cloth to the tent by the groom, take place. After a reindeer has been slaughtered and a meal served, the participants get ready to leave for the groom’s tent. Similarly, ritual games are played when the bride leaves, together with the dowry, to the groom’s tent: attempts are made to capture her from her sledge. Later, on the way, there might be people ritually stealing the bride. In the groom’s tent, a festive meal is also served. (See Chomič 1966: 167–171.) Bruden föres med wåld af qvinnor från brud- gummens anhöriga i släden och fastbindes och bringas i släptåg efter brudgummens mor till sitt nya hem. Efter bruden äro följa i släp- tåg slädar med hemgifte. Brudens renar böra vara betäckta med rödt kläde, så ock de renar, hvilka bringa hemgifte. NB: The bride is carried by force by the groom’s female relatives in a sledge, and brought after the groom's mother to his new home. The bride is followed by sledges with the dowry. The bride’s reindeer should be covered with red cloths, as should the reindeer which carry the dowry. Ett år efter giftermålet kommer hustrun att gästa en tid hos fadren. Hon erhåller då kläder och hvarjehanda gåfvor, se Pallas. Pallas 1776: 72–74; 1788: 96–98. Obs. kalym återgifves, om hustrun snart dör. One year after the marriage, the wife will spend some time in her father’s camp. She receives clothes and all kinds of gifts; see Pallas. NB: Kalym is given back if the wife dies soon after marriage.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 137
description: När en Samojedisk hustru är i beråd att föda, gör man för hennes räkning en liten tsjum (meädiko) och tillkallar en пови- валная бабка. För henne måste födelskan bekänna om hon varit sin man otrogen. Utan en slik bekän- nelse kan ingen förlossning ega rum. Samma likt är mannen underkastad. Similar habits were described by Kostikov (1930: 42–43) in the early 20th century. See also [ackuschörska]. When a Samoyed wife is about to give birth, she covers the costs of a little tent (meädiko) being made and calls for a midwife. The woman in labour must confess in front of the midwife if she has been unfaithful to her husband. Without such a confession, no childbirth can take place. Her husband is subjected to the same confession.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 144
description: Om fadren ej lefver, har den yngsta brodren rätt att äkta sin hustr syster (Se sjud[babts]. 4) If the father is not alive, the youngest brother has the right to marry his sister (See syudbabts 4) Om vintern begrafves ofvan, om sommaren in i jorden. See also pages [172], [175], and [178]. In the winter, the deceased are buried on the earth, in the summer, in the earth.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 145
description: [Cap. 5] National-Carakter National character, in relation to the philosophy of Hegel and Herder, can also be seen as a part of a wider phenomen in texts describing the ethnically or socially other in European travel writing and literature. It was part of the task of ethnography to describe the national character in the 19th century. In St. Petersburg, what were called psychic differences between nationalities by Nadeždin were emphasised. Although Castrén never visited the Russian Geographical Society, he was most probably aware of the discussions. De Kaninska och Timanska Samojederne hafva ett äkta Zijenare-lynne. Den rikaste bland dem anser det ej vara under sin värdighet att tigga och vägrar man dem, hvad de äska, gripa de till grafva ord och hotelser. Bedrägeriet är en annan ders utmärkande egenskap. En Samojed, som jag gjort till min förtrogne, varnade mig att alldrig betala skjutspe- ning i förskott eller betro Sam[ojed]. det minsta. En Samoj. Ofta söka de bedraga hvarandra genom fallska docu- menter. (Hände mig ock Ett sådant document utgafs i mitt namn, ett annat i Venjamins. En Samojed ville meddela mig falsk lärdom. Sådant hafva Samojj.[Samojeder] lärt sig af Ryssar och Syrjäner. Chapter V National Character The Kanin and Timan Samoyeds have a genuine gipsy character. Even the richest among them does not consider it to be below his dignity to beg and if one refuses to give what they ask for, they resort to coarse words and threats. Fraud is another of their distinctive skills. A Samoyed, who was my confidant, warned me never to pay for a ride in advance or to trust a Samoyed even a little. They often try to deceive each other through false documents. (One such document was given under my name, another in Veniamin’s.) One Samoyed wanted to give me false information. This is what the Samoyeds learned from the Russians and Syrians. Samojederne hafva mycken anlag för satir. The Samoyeds have a deep tendency to satire. Samojedernes förnämsta dygd är hjelpsamhet…