Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 048
description: Cap 2. In the following two pages, Castrén describes Nenets diet. It relies on flexible and context-dependent consumption of fish, birds, and reindeer. While birds are always eaten cooked, reindeer and fish are also eaten raw, both warm and frozen. For example, Kušelevskij (1868) describes Nenets food consumption in the mid-19th century. Chapter II Emedan alla Samojeder hafva ett större eller mindre antal renar samt åtminstone i egenskap af legohjon företrädes- vis äfven med renvården, är naturligtvis renköttet deras förnämsta föda. Detta äta så väl rått, TN ңайбарць ʻto eat raw reindeer meat’; пиревы ңамза ʻcooked meat’. som uppkokadt. (Om morgonen kokas köttet med mjöl på soml[iga]. ställen <--> på Kan[inska]. tundran) På dagen äter man råt kött. Om aftonen kokas köttet vanl[igtvis]. De Timm.[Timanska] Samojederne håller sig mest till fisk, ty de hafva små renhjordar. Samojederne samla renblod i blåsor, låta bloden frysa, och i brist på bättre föda koka de häraf en välling, blan- dad med mjöl - kallas Burduk In Siberia and the Arkhangel’sk region the Ru burduk (burda) refers to a meat soup thickened with a considerable amount of flour, Russian salamata, TN я. А bouillon with meat, TN евей. (Dalʹ 1994a: 349; Dal’ 1994b: 12; Chomič 1966: 134) (blod wueijah.) TN вэя ʻblood’ I mycket knusgliga [knussliga] tider kokar man mjöl och vatten jemzeda jah TN ңамзасяда я ʻmeatless soup’. - Purstovae- ra (пусть варятъ). Benmärg TN хэва ʻmarrow’ äta Samojederna rå. Allt i hufvudet uppätes och anses för läckerheter. Ben muskler likaså. Because all Samoyeds have a greater or lesser number of reindeer, including those who work as a hired hand, which is also common in reindeer husbandry, reindeer meat is naturally their principal food. It is eaten raw as well as cooked. (In the morning the meat is cooked with flour (in some places <--> in the Kanin tundra.) During the day, the meat is eaten raw. In the evening the meat is usually cooked. The Timan Samoyeds rely mostly on fish, beca…

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 049
description: Samojederne äro passionerade för smör och mjölk, i synnerhet fil (smetanja). Hvarje Samojed, som äger medel dertill, förer derföre med desse articlar. Han köper smöret till 50 kop. För ugnstekt mjölk betala de 8 Rubel tunnan, inrymmande 20 pud kött. Om vintern uppsmälta de surmjölken i kittel The Samoyeds are passionate about butter and milk, especially smetana. Every capable Samoyed brings these articles with him. He buys butter for 50 kopecks. For oven-baked milk they pay 8 roubles per barrel, which can hold 20 pud of meat. In winter, they melt sour milk in a cooking pot. Af denna passion synes tråkigt. Ingen Samojed på Timanska och Kaninska tundran um- bär bröd, om han har medel att forse sig dermed. Derföre finnas på Kaninska och Timanska tund- brödoffentlig mjöl-magasiner. The Timan and Kanin Samoyeds cannot do without bread, if they can obtain it. Therefore, there are public flour shops in the Kanin and Timan tundras. Häraf synes troligt, att Samojj[eder]. småningom skola öfvergifva på nomadiserande lifnadssätt och få nedslå fasta bopålar samt egna sig åt bo- skapsskötsen. Också finnes vid floderna otroligt mycket äng. Den aldra minsta delen förbrukas af här bofasta Ryssar. Sjelfva tundrorna kunde genom ringa odling blifva äng. On this evidence, it seems probable that the Samoyeds will eventually abandon the nomadic way of life and resign themselves to permanent housing and indulge in cattle farming. In addition, there is an incredible abundance of meadows by the rivers. The Russians living here use only the smallest part of these. The tundra itself could become a meadow through a little cultivation. Samojederne äta ett hufvudmål om dagen, som intages på aftonen. Om morgonen äter man hvad som på aftonen qvarblifver. Dessemellan äta de rått kött, när lusten påkommer. This corresponds somewhat to Chomič (1966: 139), according to whom one usually eats three times a day. The meal is cooked for lunch and dinner, and tea is always served. More recent ethnographies t…

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 050
description: Samojederne på Bolshesemel- ska tundran ega omkring 30,000 renar. Omkr[ing] 1816 egde de öfver 100,000 renar. Several waves of epizootics took place among the reindeer in the 19th century. As mentioned by Krupnik, there were also epizootics earlier since the development of large-scale reindeer herding among the European Nenets during the 18th century, but there is no documentation of them available. The Bolʹšezemelʹskaja Nenets lost considerable numbers of reindeer in the 1830s and 1840s epizootics, but also in the process in which the so-called Ižma Nenets developed a large-scale and more commercial type of reindeer herding. (Krupnik 1993: 154; 1976; Chomič 1966: 58–59) The Samoyeds in the Bolshezemelskaja tundra own a total about of 30,000 reindeer. In 1816 they owned over 100,000 reindeer.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 051
description: Rensjukdomar. 1) Копуыта (Toobildka) TN тобаʹ лека, тобаʹ хабця, Ru kopytiica (Fusobacterium necrophorum). bensår, deri börjar sålunda, att foten sväller (nedra delen af foten), sedermera bildar sig ett litet sår, hvarifrån var rinner. Renen kan ej gå på sina fötter (- obs. blott en är sjukt). Det händer att renen slickar såret med sin tunga, som då sväller och såras. Wanligen dör renen i denna pest. Reindeer diseases. 1) Kopyta (Toobildka) begins with the foot puffing up (lower part of the foot); later a small wound develops, from which pus runs. The reindeer cannot walk on its feet (note that only one foot is affected). It happens that the reindeer licks the wound with its tongue, which then swells and becomes wounded. Usually, the reindeer dies of the disease. 2) Головная TN ңэваʹ хабцяʹ(н) ʻheadache’. Äevo/ueva-haapse'eh Om hösten, då den är regnig sväller hufvudet wid hornen, tager röta, vara sig. Wanligtvis dör renen. 2) Golovnaja Äevo / ueva-haapse'eh. In autumn, when it is rainy, the head swells around the antlers, rots, and pus runs. Usually, the reindeer dies. 3) Внутренная боль TN сëнзяʹ хабцяʹ(н) ʻinner ache’. (Seonsi-haapts'), Lunga och lefver svälla, warar sig. Renen dör vanligtvis. 3) Vnutrennaja bol' (Seonsi-haapts'). The lungs and liver swell and pus runs. The reindeer usually dies. 4) Волкъ 4) Wolf 5) Pest. 5) Anthrax År 1828 störtade på Timanska tundran omkring 20,000 renar. Äfven de efterföljande åren hafva deras renar förminskats så att de för det närvarande äro i en ganska ömklig belägenhet. De fattigaste bland alla Samojeder. See [100,000 renar]. In 1828, in the Timan tundra around 20,000 reindeer dropped dead. The number of reindeer was also reduced in the following years, so that they are currently in a rather miserable situation. The poorest among all the Samoyeds.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 053
description: De Kaninska och Timanska Samojederna draga sig om hösten med första vinter färd ner till Mesen, Somsja, Nes dels ska att försales för att skaffa sig bröd, krut och andra förnödenheter. Många fara till marknaden i Pinega den 6te Dec[ember] g[am]la stylen och i Mesen efter крещенiе. Ru Kreščenʹe Gospodne ʻBaptism of Jesus’ celebrated on 6.1. (19.1.), commemorating the baptism by John the Baptist. Ännu andra, fattiga Samojeder, uppehålla sig hela vintern i trakten af Archangelsk, Cholmogor, Pinega och lefva såsom isvoschtsikar. De öfriga åter vända i Januarii till hafskusten och idka hafs- fånge. En stor del af Kaninska och Timanska Samojederne stå i skuld See [debt]. hos Ryska bönder och borgare i Mesen, Somsja, Nes. Desse emottaga Samojedernes varor, malitsor, Ru malica, TN мальця denotes to a men’s outer garment or parka with the fur inwards. See [pages 96-97] savik, Ru sovik, TN савак, совик denotes to a men’s outer garment or parka with the fur outwards. Worn in cold weather over malica. See [pages 96–97]. ren hudar, renbenlingar, m.m. och förse dem med deras förnödenheter. Öfverhuufvud besöka Samojederne sjelfva obetydligt mark- nader, de lemna sina varor åt Ryska bönder samt borgare emot bröd och andra förnödenheter och återvända sedan hem. In the autumn the Kanin and Timan Samoyeds move on their first winter journey down to Mezen, Somsja, and Nes in order to get bread, gunpowder, and other necessities. Many travel to the market in Pinega on December 6th (according to the old style) and to Mezen after the feast of the Baptism of Jesus. Some poor Samoyeds reside all winter in the district of Arkhangelsk, Cholmogor, and Pinega, and and live [work] as drivers. The rest return to the sea coast in January and engage in sea hunting. A large part of the Kanin and Timan Samoyeds are in debt to Russian peasants and merchants in Mezen, Somsja, and Nes. These accept the Samoyed goods, malitsas, savik, reindeer hides, reindeer leg skins, etc. and provide them with their nec…

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 055
description: Renarna This seems to be a quotation from someone, and as such a rare example of inscription in the notebook that otherwise tends to present archival materials or data based on Castrén’s observations. The quotation most probably reflects the days when the Nenets were small-scale reindeer herders or “reindeer-moved hunters and fishermen on the tundra and forest tundra”, as Krupnik (1993: 163) describes the situation before large-scale reindeer herding developed in the course of the 18th century. There is agreement that before that reindeer were used mostly for transportation, whereas the meat and skins were obtained by hunting wild reindeer, other game, wild fowl, and sea mammals. Additionally, only one or two reindeer per sledge were used, whereas the number of draught animals increased in the course of the development of the herd sizes. (See also Stammler 2005: 46–49) voro fordom mycket starka. Man körde blott med en ren, jagade vildgäss om sommaren med en enda ren. Deras horn voro hårda såsom stål; nu äro hornen svaga. Bolshesem[elska]. Samojeder döda renen gl.[genom] strypining med ett snöre, andra med ett slag af yxhammaren mellan hornen. The reindeer were very strong in the past. You drove with just one reindeer, hunted wild geese in the summer with only one reindeer. Their antlers were hard as steel; now they are weak. The Bolshezemel'skaja Samoyeds kill reindeer by strangling them with one string, others with one stroke of the back of an axe between the antlers.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 057
description: Många i s[ynner]het Obdorska Samojeder fånga fisk lägre ned wid Ob och lemna sina renar åt någon rik anförwandt till hösten. See [af andra Samojj.]. Några rika lemna le- gohjon och barn att fiska wid Ob, men färdas sjelfva på tundran. De Samojeder, som fiska wid Ob, bo ej i jurtor, Ru jurta denotes a log cabin without a ceiling used by small-scale reindeer herders, fishermen, and hunters of Western Siberia (Castrén 1852: 318). utan tält. Nedanom Obdorsk finnas blott på ett ställe jurtor, tillhörande Ostjak= ätten Saljendeer, som är den förnämsta, emedan Knäsen The indigenous chiefs, especially Khanty, Mansi, and Selkup ones, were customarily called princes, Ru knjazec, a practice dating to the pre-Russian colonial era. The Nenets chiefs were called knjazec or staršina ʻchief’. In the Russian colonial administrative system, the princes or chiefs acted as intermediaries between the Tsarist administration and the indigenous population, and their main task was taking care of the collection of tax, yasak. Additionally, they had a right to hand down decisions in local disputes. Lately, Perevalova has argued that the chiefs also had religious power inside the indigenous communities. The position was customarily handed down in a family, which is why some families, such as the Tajšins and Artanzeevs, could be called aristocratic. (Castrén 1852: 299–300; Forsyth 1992: 28–47; Lëzova 2000; Alekseev (ed.) 2010: 31, 117–136; Perevalova 2019) tillhör dna[denna] ätt. Dessa jurtor ligga ej långt från Obdorsk, äro omk[ring]. 40 till antal och kallas af Ryssarne яндерскiе юрты This most probably refers to the Jendyrskie jurty, the place where the Khanty Endyrev and Jermakov families lived. They were part of what was known as Kanasʹ jex ‘princely community’, which also included the Tajšin family, among others. Some Khanty families living near the mouth of the River Obʹ are described as “Nenetsified” by several travellers. This refers to communities that spoke Khanty or were bilingual K…

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 059
description: Qvinnor There exists a spatial complex related to women, camp, and reindeer herding and hunting equipment among the Nenets. The complex goes back to the notions of хэвадалана ʻforbidden’, and хэбëда ʻsinful’, which are related to women’s bodies, especially their legs. Additionally, TN сяʺмэй denotes menstruation and impurity related not only to women, but to a special sphere of sacrality and otherworldly power. (See Tereščenko 2003: 550, 608; Chomič 1966: 185–186; Golovnev & Osherenko 1999: 32–39; Charjuči 2001: 155–158; Ljarskaja 2005.) spisa alldrig tills[ammans]. med männer, utom man och hustru. Döttrar spisa ej tillika med fadren. Öfverhufvud måste qvinnorna nöja sig med öfverlefvorna. Women never eat together with men, except for a man and his wife. Daughters do not eat together with their father. In general, women have to make do with the leftovers. Då qvinnan eger månadsstider, måste hon alltid, när hon stiger, röka Smoke is often used for ritual purification not only in relation to сяʺмэй [Qvinnor], but also at the beginning of shamanic or sacrificial rituals. The ritual of purification is called няромдаʹʹмбва. (See Chomič 1966: 178; Lar 2008: 105–106.) med bäfver=gäll eller renflott eller bäfver=hår det ställe, der hon sutit. Wid samma tid får hon ock ej lägga sina skoplagg och byxor, When a woman is menstruating, she must always, when rising, smoke the place where she sat with (beaver) castoreum, reindeer fat, or beaver fur. Qvinnorna få alldrig lägga sina byxor och skor tillhopa med andra plagg, utan i förvar af släden. Wid sina månadsstider får hon ej lägga dem från öfra sidan, utan genom den undra m nedanför den öfra medan. På samma vis böra nämn- da plagg tagas från släden. The women should never put their pants and shoes together with other garments, but in the storage place on the sledge. When menstruating, she should not put them [hanging] from the upper side, but upside down. The clothes should be taken away from the sledge in a similar manner. Om …

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 060
description: Såsom Pallas See Pallas 1776: 70–74; 1788: 94–96. anm[ärker]., får en qvinna alldrig gå ifrån ena sidan af tältet till den andra bakom eldstaden, utan wid dörrsidan. A practice related to the spatial complex opened in comment [Qvinnor]. This practice goes back to the structure of the conical tent, мяʺ [meäh], virtually divided into two halves by a sacred line that crosses the tent from the back, сиʹ, to the door. Сиʹ is considered sacred and pure in contrast to the sacral impurity of the women. (Chomič 1966: 185; Golovnev & Osherenko 1999: 37) Annars kommer wargen under natten i renhjorden. As Pallas notes, a woman must never walk from one side of the tent to the other behind the fireplace, but through the side where the door is. Otherwise a wolf will come into the reindeer herd during the night. Wid månads=tider får qvinnan ej sysselsätta sig med matlagning, ej sy eller sysselsätta sig med något. De rökas jemt. While menstruating, women are not allowed to prepare food, sew, or occupy themselves with anything. They are smoked regularly. Wid födelsen måste man och hustru bekän- na sina synder för accouch. [ackuschörskan]. Chomič notes that some elderly women might act as midwives, who would put up a special tent for the labour and support a woman in labour. Alternatively, a woman could give birth alone or with the help of female relatives. Men should not be present. Confessing sins, particularly adultery, was considered to prevent difficult labour. (Chomič 1966: 177–180.) When a woman is giving birth, she and her husband must confess their sins to the midwife.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 062
description: Wid dödsfall Most details come up in travelogues dating back to the 18th and 19th centuries. Chomič built an overall picture of the burial customs and death-related beliefs on the basis of sources from different places and times. (Chomič 1966: 217–222; see also Lepëchin 1805: 257; Islavin 1847: 135–139; Schrenk 1848: 522–528) sys af tre hudar ett sack en svepning för liket. Svepningen ombindes med remnar, föres ut med fötterna framåt, ej genom dörren, utan vid sidan deraf. Om sommaren lägges leket in i jord (en saschens djup), ofvan på grafven öfver hufvudet lägges en kittel, wid grafven slädespjut, fat, båge, knif, yxe, pipa, tobak, skeft eldstål. I sjefva grafven lägges blott en spade. Renarne dödas wid grafven. Efteråt ett år Liket föres till grafven med de renar, h[var]med den aflidne vanl[igtvis]. färdats; dessa dödas wid grafven. In the event of death a winding-sheet is sewn for the corpse from three hides. The sheet is bound with straps and the deceased is carried out feet forward, not through the door, but at the side. In the summer, the corpse is laid into the soil (a saschen’s depth), a cauldron is placed on the grave over the deceased’s head, and by the grave a driving pole, saucer, knife, bow, axe, pipe, tobacco, and a fire steel. Only a shovel is laid in the grave. The deceased is carried to the grave by the reindeer that the deceased usually drove; these are killed by the grave. Ett år efter Hvarje år efter döden slagtas en ren vid grafven; hufvudet och hornen lemnas vid grafven. Härvid lägges äfven först mat i fatet åt den aflidne, h[vil]ken betraktas såsom idol. Efter döden kallas en Tadibe, TN тадебя ʻshaman’. A Nenets shaman takes care of the interaction between the Nenets community with this world and the unseen world and its spirits. Before Castrén, Lepëchin, Zuev, Schrenk, and Veniamin described shamans and shamanic rituals. Later, Chomič (1981) and Lar (1998) aimed to describe the Nenets shamanism as a whole. Note that Castrén uses the intercha…

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 063
description: Såsom Pallas Pallas 1776: 74; 1788: 99–100. As Pallas notes in his text, he relies on Zuev when writing about the Khanty and Nenets. Some of Zuev’s manuscripts were published posthumously. For names, see Zuev 1947: 65–67. anmärker, får barnet vid 5 års ålder något barna-namn, som bibehålles till 15 år. Har då någon dött under tiden, erhåller barnet ders namn. Obs. Hvarje stam eger sina särsk[ilda]. namn. Ur en annan ätt få namn ej tagas - häraf strider nya namn bildas ej. As Pallas remarks, a child gets a child-name at five years of age, and this is maintained until they are 15. If someone dies in the meantime, the child receives their name. NB: Every tribe owns its own specific names. The name must not be taken from another tribe – because of this new names are not formed. Flickor ega namn, men såsom hustru nämnes alldrig vid namn, utan nie, niejieru. Girls have names, but as wives, they are never called by name, but nie, niejieru.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 090
description: Huru renen förespännes How the reindeer are harnessed Renen förespännes One of the first descriptions of reindeer harnessing can be found in Zuev 1947: 88–91. Castrén’s description here is partly misleading. According to Chomič’s detailed description, the reindeer headgear сян is attached to the harness belt with a strap пелай иня. Additionally, the rein is attached to the leading reindeer’s headgear. The shoulder strap таркабтëда goes over the reindeer’s shoulder, together with a strap that goes under the neck. The belt is attached to the shoulder strap. Additionally, а ’drive strap’ is attached to the shoulder strap from one end. From the other end, the drive strap is attached to the complex combining each reindeer’s straps and the straps of the reindeer harnessed to the sides together between plates or buttons in the head of the sleigh. TN ямдë is not a halter, but denotes reindeer decorations in general, which are typical of women’s sledges and harness. (Chomič 2018: 164–167; see also Pyrerka 2018: 86–88; Lehtisalo 1932: 53–55, 118–121; IEAS 1961: 12.) på följande sätt: Emellan medarne löper en rem (njaaramdeetse'eh), Derived from TN няра ʻchamois’. (TaS, KL) hvaraf ändarne äro fästade vid hvardera meden. Wid samma denna rem fästas medelst en lycka ren- nens dragrem (sáh), TN са ʻdrive strapʼ hvaraf åter andra ändan fast hvilken löper mellan renens ben och med sin andra ända bindes vid en ögla (pooder), TN подер” ʻharness, gear’ kastad kring renens hals, strackande sig emellan benen. Körremmen (Muatjinje) TN мэта иня ʻreinʼ är fästad vid en grimma (jaamdjoh), TN ямдëʹ ямдюʹ ʻdecoration of the harness’ som är bunden wid hufvudet. Alla s renar äro fastbundna vid hvarandra på följ. sätt omkring hvarje ren bindes vid midten en rem men det sätt, För att renarna ej måtte löpa åtskilj[ad]. utan <traget> affölja hdra[hvarandra], är genom en gördel omgjordes de i midten med en bredt gördel-band af läder, juojinje, TN ëʺ иня ʻbelt’. A belt connected to the traces through …

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 091
description: rundomkring omgifna med dylika skinnremsor. made all over with similar leather straps.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 092
description: Renslädor och andra körredskap Samojederne bruka ej kerisser, Presumably, a loan from the Sami kieris, geres ‘pulka, sledge’, referring to a low sledge without runners typically used among the Sami in Nordic countries. såsom Lapparne, utan åka med slädor (Hanj) TN хан ʻsledge’ , för hvilka de spänna 2-4 renar. Deras slädor hafva en egen construction D. I Lappland är bruket af slädor o- möjligt i anseende till de höga fjällorna, men Samojedlandet äro är mest öfverallt jemt och flackt och bruket af slädor om ej fullt ändamålsenligt, dock möjligt. Dessa slädor hafva lika väl en egen construction beskaffenhet De äro mycket höga och breda Slädens spets är mycket bejäl framdelen hög varkens ytterst tunnt och förutock främsta delen är mycket hög. Tvärsträder, som sammanhålla mederna med öfverredet fogas så långt från fören som möjligt, i följe hvaraf sjelfva öfverredet i släden är ganska kort. och för sitt ändamål så lämpliga, som de kunna vara. Först och främst är verket så formt att man vore frestad hålla hela anstalta för en leksak. Icke dess mindre bygges slädorna ganska höga och breda, h[vil]ka för att ej snön få lätt måtte samla sig och emellan medorna. Att för spel ska För att åter släden med sin spets ej måtte sjunka in i snön, bygg är denna mycket upp skall böjd. For more details of the Nenets sledges, see IEAS 1961: 27, 49; Golovnev, Kukanov, and Perevalova 2018: 192–193, 198–215; Arzjutov & Ljublinskaja (eds.) 2018. För att slädens åter ej måtte skulle blifva besvärande genom sin öfra delen smalare än den nedra. Detta är Slädens öfverrede This is typical for TN ңэдалëсь ʻlight driving sledge’ used mainly by men or for travelling fast. (Golovnev, Kukanov, & Perevalova 2018: 208) bli eknas en låda, som är vid pass omkring tvenne tum hög. Detta är för att Samoj[eden]. ej må falla derur. Häri instufvar Samojeden hvarjehanda småsaker och breder öfver den en renhud och sätter sig sjelfderå ock ett ro. Färdas han i Sjelf sätter han sig wid kant afpå framre delen af slä…

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 093
description: Renslädor. en lång en stång (hariej) TN харей ʻdriving pole’. A similar description of a driving position is given by Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 208. af 3-4 aln[ar]s längd hvarmed han sticker renarne i sidan och vid benen då han då han vill mana på dem. Om tvenne åka tillsamman, kan en person af Samojedens storlek beqväm ligga på den utbredda renhuden och begegna sig af rygg stödet, h[vil]ken rättighet i synnerhet företrädesvis tillkommer det svagare könet, i shet[synnerhet] flickor. Hvarje flicka Dess sistnämda TN нeʹ хан ʻwomen’s sledge’, also meant for driving. Women’s sledges are bigger and higher, and they have more space for sitting and walls on three sides. The sledges are typically covered with colourful cloth and furs from which a tent-like cover can be made. (Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 192–193, 209) hafva derföre egna slädor, försedda med röda täcken, hvarunder de draga, då de behedras med en kusk. Widare äro deras slädor äro ofta kännbara genom en mängd rödfärgade remsor af renskinn, som nedhänga rundtomkring släden. [Reindeer sledges.] a long pole (hariej) 3-4 alus long. With the pole he pokes the reindeer in the side and on the legs when he wants to urge them. If two persons ride together, one person of a Samoyed’s size can comfortably prepare a spread-out reindeer skin and lie back against the support, a right of the weaker sex in the first place, especially of the girls. The latter therefore have their own sledges, with red blankets, under which they draw themselves when they are treated with a driver. The sledges are often recognisable through a variety of red-coloured reindeer skin strips, which hang around the sled. Så beskaffade äro kör de slädor, i hvilka Samojeden sjelf åker. Last-slädorna TN вандако ʻcargo sledge’, where clothes, hides, dishes, and products are stored and transported. The load is tied with straps and covered with birch bark, hides, and tarpaulins. (Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 192–193, 211) äro åter …

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 096
description: Cap. 3. Boningssätt, klädedrägt, spis och matlagning. Chapter III. Housing, clothing, stove, and cooking. Panitsa Paniìh (Паница) Castrén is here describing what is called TN тарявʹ пани or таряха пани. For a detailed discussion of пани, see Amelina 2014. (IEAS 1961: 227–228, 241–242) är en öppen pels, liknande de Ryska qvinnornas шуба. Wid är de temliga tätt åtsittande, men som ganska vid, i synnerhet vid fålle ty med den vidger sig nedtill. Den består af tvenne omgångar. Den nedra åt till kroppen åtsittande delen sjelfva pälsen är gjord af mjukt renskin med hårsidan inåt [addition at the end of the page:] «Obs. Detta är ett särskildt plagg, tjenar för skjorta och kallas Janditseah. TN паны’ янд”(д) ʻpanica’s lining’, an inner coat with fur inside. (Tereščenko 2003: 443, 842; Amelina 2014: 13–14) (Jand)» Den öfra eller sjelfva öfverdraget är ett mixtur compositum, ett mångbrokigt ting. Öfver axlarna och kroppen består öfverdraget äfven af renskinn, med hårsidan utåt; men här är öfverdraget gjortt af sma sammansydt af smärre stycken, hvilka åter äro in- terfolierade med smärre s[tycken]. vanligen hvita ränder (rygstycket i pelsen ock är af mörk färg). Dessa ränder äro ganska symmetriskt anbragta. Öfver axlarna och ryggen finnas derjemte en fällös mångd små remsor, hvilka nästan undanskymma renhåret. Dessa remsor hafva alla regnbågens sju färger. Nedtill består öfverdraget af tre fållar. Den första eller öfversta slutar ryggstycket och består af <hund> [addition at the end of the page:] «alla stycken fållar bestå vanl[igen]. af hundskinn, svart eller hvitt. Stundom är den öfversta svart de öfriga hvita.» A paniìh (Panica) is an open fur coat, quite loose-fitting, especially at the hem, which broadens downwards. It consists of two layers. The inner one, which is close-fitting against the body, is made of soft reindeer skin with the fur facing inwards «NB: This is a special garment, serves for a shirt, and is called Janditseah (Jand)).» The outer coating is a mixture c…

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 097
description: Såwaah: TN сава ʻhat’. According to Chomič, there are several types of hats among the Nenets women and Castrén’s description comes close to TN няндуй (сава), a semi-circular hat with long earflaps and two decorated reindeer skin belts at the back. In addition, there are hats without back decorations and with a circular bottom and short earflaps. (IEAS 1961: 329, 339; Chomič 1966: 126–130) mössan är likaså sotrad med renskinn; öfverdraget består af fil frasskin bäfver, kläde o.s.v. Den har en efter hufvudet rundat form, och betacker panna, kinder, nacke, hals och haka. Man kan göra sig ett föresty derom medelst en half Endast näsa och ögon äro synliga genom ett rundt hål, anbragt i denna halfcirkelformiga klädebo- nad. Detta hål har en hvit rundt omkring en ytterst bräm vanligen af filfras ngn djuret något djur, som på Ryska kallas псець. Bak på hjessan synes ofta en liten halfcirkel-formig röd fläck af rödt kläde. (Det äro anmärkningsvärdt, att i mossan allt har en rundad form, då deremot i panitsan allt består af rikta lineer). Bak på nacken medhänga från mössan långa remsor, beklädda med perlor, messing och bly m.m. De flesta remsor slutas med stora runda g messingsplåtar, som gifva från sig ett skramlande ljud, men sägas tjena till att hindra mössan att vädret att upplyfta mössan. Såwaah the hat is also lined with reindeer skin; the cover consists of Arctic fox, beaver, cloth, etc. It has a rounded shape over the head, and it covers the forehead, cheeks, neck, throat, and chin. Only the nose and eyes are visible through a round hole placed in this semicircular piece of clothing. This hole has a white surround around the outer edge, usually of Arctic fox fur. On the top of the head, there often appears a small semicircular red spot made of red cloth. (It is remarkable that everything has a rounded shape in the hat, whereas in the panitsa everything consists of straight lines.) At the back on the neck, long strips hang from the hat, lined with pearls, brass, lead, …

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 098
description: ränder omvexlande med svarta och hvita färger. Bolshesem[elska]. Samojed[er]. bara på malitsas hsk[hundskinn]. qvinnorna på på paniih hundskinsfåll: werlek hjelpa sig Samojederne endast med malitsa, hken[hvilken], för att ej blifva våt, är försedd med ett öfverplagg af ngt[något] slags gröfre tyg, som Samojedd[er]. köpa af Ryssar. Men i kald bär man ofvan malitsa. stripes alternating with black and white colours are used. The Bolshesemelskaja Samoyeds have dog skin in their malitsas, the women dog fur in the paniih: the Samoyeds protect themselves against the weather only with the malitsa, which are – in order not to get wet – worn together with an outer garment of some kind of coarser fabric, which the Samoyeds buy from the Russians. But in cold weather, the malitsa is worn on top. Sawik, TN совик, an outer closed and hooded fur garment used on top of TN мальця. In a совик, the fur is sewn outside. A совик is used during cold weather or blizzards. (Chomič 1966: 118–120; Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 242) med hårsidan utåt. Mössan (savuah) TN сава ʻhatʼ; here possibly describing TN пярьтав. See also [såwaah]. (Chomič 1966: 120) är der- vid fastsydd, och fastgöres medelst snörband. Annars nyttjas mössan med malitsa en med mössa af псець som. Den bäres sittande lat lik hufvudet och täckande öronen ock af qvinnor, då man ej är studd på resor. För öfrigt nyttjäs mössan i hemlifvet ganska sällan både af karlar ock qvinnor. Sawik, with the fur side facing outwards. The hat (savuah) is sewn on and fastened with laces. If a malitsa is used, a hat made of Arctic fox fur is worn. It is set loose on the head, covering the ears, and is also worn by women when not travelling. In general, the hat is used quite seldom in home life by both men and women. Pimeäh, TN пиʹмя ʻtrousersʼ. Closed fur pants with fur sewn inside. byxor, gjorda af sämsk från nebljuj. De bäras af karlar och qvinnor. Pimeäh, trousers, made of chamois from nebljuj. They are worn by men and women. Liptoh …

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 099
description: Jimbuitta, TN имбыт”(д) ʻshirt, women’s dressʼ. According to Chomič, имбытʺ denotes a men’s parka made of fabric and worn over TN мальця. Имбытʺ is flaring and has wider armholes than мальця. (Chomič 1966: 118; Tereščenko 2003: 143; Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 238) skjorta, bäres af några få och är ett lån af Ryssarne. Jimbuitta, a shirt, worn by a few and is a loan from the Russians. Gördeln (Jih) Most likely a misunderstanding by Castrén. TN икадʹʹ ʻcollar’. Belt would be TN ни. (TaS, KL) är prydd utsirad med messings prydnader. The belt Jih is adorned with brass decorations. Hårsflätor (Tanjõ), TN таʺнëʺ ʻbraids’. Chomič described таʹнë similarly, albeit in more detail as an extension of natural braids made of fabric and fur and connected to each other with pearl or metal decorations. Additionally, there are decorations made of metal, chamois, or fabric at the end of the braid ribbons. Beginning from the back of one’s neck and stretching under the waist, the lace covers the braids and is left under the belt worn by a woman. Altogether, the piece might be of considerable weight and jingles as the woman moves. In the Eastern areas, known as TN ңэбтʹ. (Chomič 1966: 130–131) långa, hänga stundom ned till hälarne af band, betäckta med knappar och annan grannlåt. Sådana bära båda Ostjj[Ostjaker]. och Samojj[Samojeder]. vanl[igen]. tvenne. Plaits (Tanjõ) long, sometimes hanging down to the heels. Ribbons, covered with buttons and other trinkets. Both Ostyaks and Samoyeds wear these, usually two. Samojeder dels raka sitt hår, dels bära länga nedhangande lockar. The Samoyeds partly cut their hair and partly have long hair.

Ethnographiska, historiska och statistiska anmärkningar. 100
description: Beståndsdelarne i en Samojedisk kåta (meäh): TN мяʺ(д) ʻtent’. The conical Nenets tent was described by most researchers and travellers who worked among the Nenets. Castrén is here describing the winter tent. Despite the furs, the tent might be covered with birch bark (during summer) and nowadays also with a tarpaulin. Additionally, one does not have a fire, but a small stove with a chimney in contemporary tents. There is also some regional variation in the structure of the conical tent. (See Chomič 1966: 101–109; IEAS 1961: 141, 163, 203–205; Golovnev, Kukanov & Perevalova 2018: 216–237.) Saarowáh сярава ʻtied ones’ or TN мяд’ сарва [saaruah]. (TaS, KL) kallas tvenne de starkaste stån- ger, som först uppställas. De öfriga som uppre- sas omkring dem kallas: Uh. Pl. u'uh TN ңу, plural ңуʺ ʻpole(s) of the conical tent’ Pl. u'uh. Omkring stångarna utbredas dubbla renhudar, de på inre sidan med hårsidan inåt, de på yttre med hårsidan utåt. Den inre väggen kls[kallas] Myikóh, TN мюйко ʻinner covering of the tentʼ. In the winter tent, they are usually double, with the fur inside. Typically sewn from older, shabby hides or TN ея [jeejeh]. TN мюйко ха, literally мюйко’s ears denotes the corner pockets into which the poles are put when lifting up the poles. (Chomič 1966: 102–104) den yttre åter Jeejéh TN ея ʻouter covering of the tent’. In the winter tent, they are usually double, with the fur outside. Typically sewn from 25-40 new hides. TN ея ха, literally ея’s, ears, the corner pockets into which the poles are put when lifting up the poles. (Chomič 1966: 102–104) Siejéh TN сея ʻthe part of the tent around the door’, used for keeping everyday items such as clothes and household wares. Also considered the female part of the tent. (Chomič 1966: 108) kls[kallas] väggen å ömse sidor om dörren (njoh) TN нë ʻdoor of the tent’ Den mot dörren motsatta väggen heter Sii'ih TN сиʹ ʻthe place opposite the door’, behind the TN симзы pole [sinsih]. Сиʹ is considered to be sacred and pur…